Deset rizik letošního roku podle investiční společnosti Schwab, zavádějící graf akciového trhu a amerického fundamentu a v Americe 40 % obchodovaných společností v USA s negativní účetní hodnotou v případě, že nepočítáme hodnotu jejich nehmotných aktiv. O tom všem a více se dočtete v nejnovějším vydání Perel týdne.
Ve světě…
Deset rizik letošního roku: Investiční společnost Schwab na svých stránkách prezentuje seznam deseti hlavním rizik pro letošní rok. Podle jejích ekonomů je možný návrat inflace, i když ten nyní očekává jen velmi málo lidí. Neměli bychom ale zapomínat, že nečekaný růst inflace a utahování monetární politiky „ukončily v minulosti mnoho cyklů“. Možné je i to, že nepoleví obchodní tenze, či se nedostaví pozitivní vyústění brexitu.
Na akciový trh by pak mohlo negativně dolehnout i to, že růst nákladů zamezí oživení ziskovosti firemního sektoru. Schwab v této souvislosti zmiňuje, že tržby by podle očekávání měly letos růst jen mírně, ale analytici i přesto predikují 9 – 10 % růst zisků na akcii (pro index MSCI World Index). V roce 2019 akciím pomohlo zvýšení valuací, letos by to tak měly být právě zisky, ale uvedený optimismus může narazit zejména na mzdové náklady, míní Schwab.
Dalším rizikem je zablokované oživení ve výrobním sektoru, na které poukazuje i poslední vývoj na straně Markit Global Manufacturing Indexu. Možností je i geopolitický konflikt, i když v posledních dvou letech podle Schwabu tyto konflikty neměly na akcie významnějšího vlivu. Největším politickým rizikem roku 2020 pak je podle společnosti konec letošního roku s americkými prezidentskými volbami. Ty totiž mohou přinést významné změny legislativy, které by se dotkly sektorů, jako jsou banky, zdravotní péče, či energetiky.
Jako další zdroj rizika jmenuje společnost růst nezaměstnanosti, který by se projevil poklesem spotřebitelské důvěry a výdajů domácností. K tomu lze přidat změny v regulaci, které by zvýšily náklady firem. A v neposlední řadě Schwab jmenuje „neefektivní monetární politiku“ i přesto, že v roce 2019 trhy podle firmy vykazovaly „vysokou důvěru ve schopnost centrálních bankéřů stimulovat ekonomickou aktivitu“.
Zavádějící grafy a „fundament“: Známý ekonom a odborník na politiku Fedu Tim Duy se na svém blogu v poslední době opakovaně vrací k akciovému trhu a v posledním příspěvku vyjadřuje rozladění nad následujícím grafem. Ten srovnává vývoj na americkém akciovém trhu s vývojem ISM indexu. Komentář ke grafu podle Duye hovořil o „fundamentu“ – o tom, jak se růst akcií v posledním roce utrhl od negativního vývoje ISM:
![001](/Fotobank/7b5c64ca-1663-45a7-818f-8e2c51ad0d50?width=500&height=566&action=Resize&position=Center)
Duy píše, že podobné grafy jsou „v nejlepším případě naivní a v tom nejhorším záměrně zavádějící“. A doporučuje, aby si lidé data v podobných grafech převedli do následující podoby:
![001](/Fotobank/bb8027d3-d9a3-496f-ae5d-5b453261f751?width=500&height=566&action=Resize&position=Center)
I v tomto zobrazení nalezneme určitý vztah, jeho síla je ale zanedbatelná a rozhodně není dobré z něj činit nějaké silnější závěry. A už vůbec ne to, že akcie jsou nyní odtrženy od fundamentu. Pokud bychom pak dali stranou extrémy týkající se dat z recese, vztah podle ekonoma zmizí úplně. I detailnější statistická analýza dat zobrazených v prvním grafu ukazuje, že ISM nemá ohledně vývoje na akciovém trhu žádnou relevanci. Jediné, co z dat zjistíme, je že vývoj na trhu v jednom měsíci ovlivňuje vývoj v měsíci následujícím. Tedy že „trend is your friend“. I proti takovému závěru se ale Duy staví s tím, že trend vždycky přítelem není.
Kapitalisté bez kapitálu: V ekonomice i na akciovém trhu se stále více hovoří o takzvaných nehmotných aktivech. John Authers z Bloombergu před nimi varuje. Tvrdí, že 40 % společností obchodovaných na trhu v USA má negativní účetní hodnotu vlastního jmění v případě, že nepočítáme hodnotu jejich nehmotných aktiv. Před dvěma desetiletími to přitom bylo podle společnosti INTL FCStone Inc. jen asi 15 % firem.
Authers k tomu dodává, že firma s takovou negativní hodnotou vlastního jmění nemusí působit moc přitažlivě, ale fond, který se zaměřuje na investice do takového typu společností, svou návratností za posledních 20 let výrazně převýšil návratnost celého trhu. A tento náskok byl generován téměř úplně během pokrizových let. Authers v souvislosti s těmito společnostmi hovoří o „kapitalistech bez kapitálu, kteří vládnou kapitalismu“. Podle něj by současný stav měl budit obavy, protože může být odrazem finančního inženýrství a dosavadní rally je pak odrazem „kreativního účetnictví“. Celkově pak podle novináře probíhá „dematerializace kapitalismu“.
Stále na špici: Eurostat na svých stránkách prezentuje listopadový vývoj nezaměstnanosti v EU, eurozóně a jejich členských zemích. Nejnižší mírou nezaměstnanosti se můžeme chlubit stále my, podle metodiky Eurostatu dosáhla 2,2 %, zatímco v Německu 3,1 % a Polsku 3,2 %. Průměr EU se nacházel na 6,3 %. Vysoko nad ním se stále nacházely země periferie – Řecko, Španělsko a Itálie. Poměrně vysoká nezaměstnanost ale přetrvává i ve Francii (8,4 %):
![001](/Fotobank/7f044bc2-7883-45f1-bc75-f5711e2eae9e?width=500&height=497&action=Resize&position=Center)
... a u nás doma
Peníze podle silnic: Seznam.cz tento týden píše, že „financování krajů se musí podle Starostů změnit... chtějí, aby kraje dostávaly peníze od státu podle počtu obyvatel a kilometrů silnic II. a III. třídy. Zároveň prosazují přerozdělení devíti miliard ze státního rozpočtu a solidární příspěvek pro slabší regiony“. Kraje nyní dostávají cca 77 miliard ze státního rozpočtu. Podle STAN by to mělo být ještě nejméně o 9 miliard navíc, které by měly jít krajům přímo. A to výběr ze silniční daně a daně z minerálních olejů, dodává seznam.cz.
Kapsu si už tolik nehlídáme: Idnes.cz píše, „Češi si při návštěvě restaurace už tolik nehlídají svou kapsu. Útrata za minulý rok do prosince narostla o šest procent na 127 korun. Vyplývá to z dat stravenkové společnosti Edenred o útratách více než 180 tisíc zaměstnanců“. Méně než 120 korun jsou podle společnosti lidé ochotni za hlavní chod dne vydat jen v Ostravě, Olomouci a Jihlavě. „Nejvíc se u oběda rozšoupnou hosté pražských a brněnských restaurací. V metropoli útrata přesahuje 143 korun, v Brně 134 korun...trendem, který potvrzují restauratéři, je přechod k pestřejší nabídce a jídlům připravovaných z kvalitnějších surovin. Spotřebitelé také už nezůstávají jen u jednoho chodu“, píše portál.